UT AV SAIGON INN I SELMA
TREKK TROPPENE UT AV VIETNAM
FRYKT OG AVSKY I LAS VEGAS
"Den som gjør seg selv til et dyr, unngår smerten ved å være menneske."
Vi var nær Barstow, i utkanten av ørkenen, -
- da rusen begynte å sette inn.
- Jeg sa noe slikt som: - Jeg er litt ør. Du bør nok kjøre.
Plutselig hørtes et fryktelig bråk.
Himmelen ble full av svære flaggermus som skrek og stupte mot bilen.
En stemme ropte: "Herregud, hva slags dyr er dette?"
- Sa du noe? - Glem det. Din tur til å kjøre.
Ingen vits i å nevne flaggermusene. Stakkaren oppdager dem snart nok.
Forbannede flyende udyr!
Vi hadde to poser gress, 75 meskalin, -
- fem brett med LSD-tabletter, en halvfull saltbøsse med kokain -
- og haugevis av fargeglade lykkepiller.
En liter tequila, en liter rom, en kasse øl, -
- en halv liter eter og 24 doser amylnitrit.
Vi trengte ikke alt det, men når man samler på dop, -
- vil man gjøre samlingen så omfattende som mulig.
Eteren bekymret meg.
Ingen er mer hjelpeløs, uansvarlig og fordervet enn en mann i eterrus.
Og vi ville begynne på den snart.
Ifølge Kongressen drepte ulovlige rusmidler 160 soldater i fjor, -
- 40 av dem i Vietnam.
Én blås, mann! "Én blås for mye..."
Én blås, du liksom. Vent til du får se flaggermusene.
- Vi gir ham haik. - Hva? Nei!
Vi kan ikke stoppe her. Dette er flaggermusland.
- Jeg har aldri kjørt kabriolet før! - Ikke? Da er det vel på tide.
Vi er venner. Ikke som de andre.
Hold opp, ellers setter jeg iglene på deg.
Sett deg inn!
Hvor lenge kunne vi holde oss, før en av oss begynte å bable?
Hva vil han tro da?
Denne ørkenen var Manson-familiens siste hjem.
Vil han tenke på det når advokaten hyler at flaggermus styrter mot oss?
I så fall må vi hugge hodet av ham og grave ham ned.
Selvsagt kan vi ikke la ham gå.
Han angir oss til det landsens nazi-politiet, -
- og så blir vi jaget som hunder. Herregud, sa jeg det høyt?
Snakket jeg? Hørte de meg?
Han bare beundrer formen på hodeskallen din.
Jeg tenkte at jeg burde snakke med gutten.
Hvis jeg forklarer, roer han seg kanskje.
Det er noe du bør vite om.
Hører du meg? Fint.
Jeg vil fortelle om bakgrunnen.
Dette er et farlig oppdrag med livet som innsats.
Jeg har doktorgrad i journalistikk. Det er viktig, for pokker!
Få hendene vekk fra halsen min!
Vi fikk dårlige vibber, men hvorfor? Var det ingen kommunikasjon i bilen?
Hadde vi sunket til dyrenes nivå?
Han som kjører, er advokaten min. Ikke noen hvemsomhelst.
Han er fra Samoa, tror jeg. Men det spiller vel ingen rolle?
Har du fordommer? Jeg trodde ikke det.
Trass i opphavet sitt, er mannen av uvurderlig verdi.
Jeg glemte ølet. Vil du ha? Hva med litt eter?
- Hva? - Glem det. La meg komme til saken.
For et døgn siden satt vi på Beverly Heights hotell.
På terassen, så klart. Vi drakk Singapore Sling med meskalin til.
Vi gjemte oss for den brutale virkeligheten i år 1971.
Kanskje dette er telefonen du har ventet så lenge på, sir?
Kanskje det.
Det var hovedkvarteret. De vil...
Takk for det.
De vil jeg skal dra til Las Vegas og kontakte fotografen Lacerda.
Jeg sjekker inn i suiten, og så finner han meg. Hva tror du?
Høres ut som trøbbel. Du vil trenge mye advokathjelp.
Som din advokat rår jeg deg til å leie en rask, åpen bil.
Ta med kokain, båndspiller og Acapulco-skjorter, -
- og forsvinn fra Los Angeles i minst 48 timer.
Der røk helgen min. Jeg må bli med deg, så klart.
Og vi må væpne oss til tennene.
Hvorfor ikke? Skal vi gjøre det, bør det gjøres ordentlig.
Dette er den amerikanske drømmen.
Vent!
Det ville være dumt å ikke finne ut hvor denne torpedoen fører oss.
- Hva skal du skrive om? - "Mint 400".
Historiens mest overdådige terrengløp for motorsykler.
Til ære for den feite kremmeren som eier Mint hotell i Las Vegas.
- Det står så i pressemeldingen. - Da bør du kjøpe en motorsykkel.
Hvordan kan du ellers dekke en slik hendelse?
Vi må vel finne på noe selv. Ren Gonzo-journalistikk.
Søren også!
Å få tak i dop og skjorter var problemfritt.
Men å finne bil og båndspiller var vanskelig.
Det høres bra ut. Hold på den.
- Selvfølgelig har han kredittkort! - Ikke godta noe dritt fra de svina.
Du har sagt det før. Aner du hvem du snakker til?
Vi kommer om en halvtime.
- Vi må til en hi-fi-butikk. - Vi må ha ubegrenset spillekreditt.
Det får vi. Dere samoanere har ingen tillit til den hvite manns kultur.
Butikken var stengt, men selgeren lovet å vente hvis vi skyndte oss.
Men vi ble forsinket da en Stingray kjørte på en fotgjenger.
- Vi fikk mer trøbbel med leiebilen. - Alt klart, Mr. Duke. Signer her.
- Dere vil vel kjøre forsiktig? - Selvfølgelig.
Herregud!
Å, du store! Du rygget over en betongrabatt uten å sakke ned.
Du rygget i omtrent 70 km/t!
Ingen skade skjedd. Jeg testet girkassen og støtdemperne.
For en fin penn!
Dere har vel ikke drukket, vel?
Ikke jeg, nei. Vi er ansvarlige mennesker.
Hei! Du har pennen min!
Jævla hippier!
Resten av kvelden pakket vi bilen.
Så spiste vi meskalin og tok en svømmetur.
Det skulle bli en annerledes tur. En bekreftelse av den nasjonale egenart.
En rå, fysisk feiring av mulighetene i dette landet.
- Men bare for dem som har tæl. - Og det er vi fulle av.
Helt riktig!
Advokaten min forstår, trass i at han er samoaner. Gjør du?
Han sa han forstod, men det gjorde han egentlig ikke. Han løy for meg.
- Medisin! - Medisin? Å, nettopp! Den er her.
Ingen fare. Han har angina pectoris.
Men vi har noe som hjelper.
Pust inn. Pust godt inn, sønn.
Slik, ja. Mye bedre. Og så til doktoren.
Hva i helvete gjør vi midt i ørkenen?
Ring politiet, vi trenger hjelp. Vi trenger hjelp! Hjelp!
- Sannheten. - Sannheten?
Vi skal til Las Vegas og knerte heroinkongen Ville Henry.
Jeg har kjent ham i årevis, men han svindlet oss.
- Du vet hva det betyr. - Du vet vel hva det betyr?
- Ville Henry er dødsens. - Dødsens.
- Vi river ut lungene hans. - Og eter dem. Han slipper ikke unna.
Hvordan våger en slik drittsekk-
- å svindle en doktor i journalistikk?!
Takk for turen. Jeg greier meg på egen hånd.
Vent! Kom tilbake og ta en øl!
Pokker! Jeg vil savne ham.
Flytt deg. Vi må ut av California før han finner politiet.
- Flytt deg, din feite kjøter. - Han var en ordentlig frik.
Vi måtte komme oss til Mint hotell for å registrere oss.
Ellers risikerte vi å måtte betale for suiten.
Herregud! Så du hva Gud gjorde mot oss?
Det var ikke Gud, det var du. Du må være politiagent.
Det var kokainen vår! Ditt forbannede svin!
Vær forsiktig, nå. Gribbene kan spise deg opp før dagen gryr.
Din hore.
Her er din halvpart av syren. Ta den.
- Hvor fort virker den? - Kjør så fort du kan.
Det er et mirakel om vi kommer fram før du blir et villdyr.
Din jævla gris!
Er du klar for å sjekke inn under falskt navn-
- og begå svindelforsøk med hodet fullt av syre? Jeg håper det.
Tretti minutter. Det ville bli på hengende håret.
INGEN MARIHUANA I NEVADA
Ta billetten. Vi har det travelt. Ta billetten, da!
- Trenger jeg denne? - Jeg skal huske ansiktet ditt.
Jeg kan ikke forklare frykten jeg følte.
Svetten rant av meg. Blodet mitt er for tykt for Nevada.
Jeg har aldri kunnet uttrykke meg i dette klimaet.
Ta det rolig. Vær avslappet.
Navn, grad og pressetilknytning. Ikke noe mer.
... de kappet hodet av henne og sugde ut blodet hennes.
De var visst ute etter konglekjertelen hennes.
Ignorer denne forferdelige rusen. Lat som om det ikke skjer.
Hei der! Navnet mitt...
Raoul Duke. På listen. Gratis lunsj, endelig visdom, full dekning.
Jeg har advokaten min...
Med meg. Han står ikke på listen, men vi må få den suiten.
Ja, vi må få den suiten. Hva skjer nå? Hva er neste trinn?
Suiten Deres er ikke klar, men noen har spurt etter Dem.
- Vi har ikke gjort noe ennå! - Jeg tar meg av dette.
Han har dårlig hjerte, men jeg har medisin. Jeg er dr. Gonzo.
Gjør klar suiten. Vi venter i baren.
Den drinken begynner å gå til hodet på meg.
- Ild! - Hei, stikk av!
Jeg likte måten du gjorde det på.
Kom nå. Kom igjen.
La oss kjøpe peanøtter. Peanøtter er bra for deg.
- To cuba libre, øl og meskalin. - Skal bli.
Jeg vedder på at du er vekt.
Hvem er Lacerda? Han venter på oss. Rom 1250.
Jeg husket ikke. Navnet virket kjent, men jeg kunne ikke konsentrere meg.
Forferdelige ting skjedde omkring oss.
Skaff oss golfsko, ellers kommer vi aldri herfra.
Umulig å gå i denne dritten. Ikke noe fotfeste.
Jeg var midt i en dyrehage for krypdyr!
Og noen forsynte dem med alkohol. Snart river de oss i filler.
Jeg snakket med Lacerda. Da jeg nevnte Ville Henry, tørnet han.
Han vet at vi er etter ham. Jeg skulle bare snakke med ham.
Vær så snill! Si at de skal ta fram golfskoene!
- Se på de der borte! De har sett oss. - Det er pressebordet.
Vi må melde oss for å få akkreditering.
Er du klar?
- Kjapp deg. - Ikke gå fra meg!
To club sandwich, og to til...
To, tre, fire rekecocktail...
- Og ni grapefrukt. - Vi trenger mye C-vitamin.
Det er en stor maskin på himmelen.
- En slags elektrisk slange. - Skyt den!
Ikke ennå, jeg vil se hvordan den oppfører seg.
Jeg må ha vogna. Jeg må ta med vogna tilbake!
Din tomsing!
Bare jeg forlater deg i tre minutter, begynner du å hyle om krypdyr.
- Hva snakker du om? - De ville ringe politiet.
- Flaks for deg at jeg kom i tide. - Hold deg unna meg. La meg være.
De gav oss pressekort for å bli kvitt deg.
- Herregud, hva er det? - Jeg ble nykter av det.
Hvem er det som banker på?
- Bombingen i Laos fortsetter... - Jeg kommer!
Å, herregud...
Hei! Jeg er Lacerda. Fotografen.
- Er du Duke? - Nei, han er der bak.
Duke? Hei!
- Jeg er Lacerda, fotografen. - Du er ikke portugiser!
Dere fikk ikke sett syklene da de kom. For et syn!
Husqvarna, Yamaha, DMZ...
Kawasaki! Maico! Pursang! Svenske kruttønner!
Et par Triumpher, en og annen CZ. Veldig, veldig raske.
Det blir litt av et løp.
Jeg finner veien ut.
Vi vet hva du pønsker på.
Han lyver for oss, skal jeg si deg. Jeg så det på øynene hans.
Bare driv på, gulinger. Skru av denne møkka!
Deltakerne var klare ved daggry.
Noen regner Mint 400 som større enn Superbowl, Kentucky Derby -
- og Lower Oakland Roller Derby til sammen.
Løpet tiltrekker spesielle mennesker.
- Stikk av. - Greit.
På tide å tenke over oppdraget, og hvordan det skulle løses.
På tide å jobbe.
Vi som var oppe om natten, ville ikke ha kaffe og donuts.
Vi ville ha sterkere drikke. Vi var jo kremen av sportspressen.
Vi var samlet i Las Vegas for en viktig sportsbegivenhet.
Man tuller ikke med slike ting.
Plasser innsatsene!
"Drep kroppen, så dør hodet." Ali/Frasier-kampen.
En passende slutt på sekstitallet. Ali ble slått av en kjøttpudding.
- Begge Kennedyene drept av mutanter. - Nå begynner de! Kom igjen!
Velkommen til ørkenløpet Mint 400!
Førstepremien er på 50 000 dollar -
- i dette voldsomme, utrolige, storslåtte motocrossløpet!
Og der går starten! Så støvskyen står!
Andre gruppe kommer til startlinjen. Kawasakier, Triumpher...
Omtrent 190 sykler til skulle starte. I grupper på ti, annethvert minutt.
Vær så god.
- Hvilken dag er det? Lørdag? - Det føles mer som søndag.
Hallo! Har noen sett løpet?
Klokken ti var de over hele banen.
Det var ikke noe løp lenger, men en utholdenhetsprøve.
Å skulle dekke dette løpet som journalist var absurd.
Hei! Er det ikke flott? Sett deg inn!
Jeg prøver ulike linser og filmer til jeg finner noe som funker i støvet.
Hva i svarte... De skyter på oss med maskingevær!
Dette er en krigssone! Få oss bort herfra, før vi blir drept!
Å, nei! Herregud...
Hvor er det jævla løpet?
Aner ikke. Vi er patriotiske amerikanere, som dere.
Hvilken avdeling er dere fra?
Vi er sportsjournalister. Vennligsinnede.
Vi drar.
- Lykke til, mine herrer. - Se, en kanin! Vi knerter'n!
- Tilbake til målområdet. - Nei, nei! Vi må dekke alt!
Jeg følte at det var på tide å revurdere situasjonen.
Du har sparken. Fordømte tosk.
- Kjør inn i støvet! Jeg må ta bilder. - Jeg vil aldri se deg mer.
Løpet var definitivt i gang. Jeg var sikker på at jeg så starten.
Men hva nå? Hva kommer etterpå?
Skru opp lyden på båndspilleren! Rull ned vinduet.
La oss smake den kjølige ørkenvinden. Dette er livet, ja.
Full kontroll nå. På vei gjennom sentrum i Vegas en lørdagskveld.
To gamle gutter i en ildrød kabriolet.
Steine. Forskrudde. Gode mennesker.
Fy flate, det høres dyrt ut! Pølser til 29 cent.
Hva gjør vi her? Skal vi more oss eller gjøre jobben?
Gjøre jobben, så klart. Krabbesalat og muskatellvin til 20 dollar!
Du bør kjøre til Tropicana og se Guy Lombardo og Royal Canadians.
Hvorfor skal jeg betale gode penger for å se et lik?
I min bransje er det viktig å være trendy.
Hva tror du at du driver med? Dette er ikke en parkeringsplass.
Hallo, sir? Du kan ikke parkere her!
- Er det ikke et greit sted å parkere? - Du står på fortauet!
- Debbie Reynolds! Det ser bra ut. - Ikke parker på fortauet!
- Vi har kjørt fra L.A. for å se showet. - Vi er venner av Debbie.
Dette var Bob Hopes hjemmebane. Frank Sinatras. Spiro Agnews.
Stedet oste av plast og kunstige palmetrær.
Helt klart et sted for folk med mye penger.
Har det begynt? Har hun gått på scenen?
- Beklager, det er fullt. - Vi har kommet helt fra L.A.
- Det er ingen ledige seter. - Glem setene! Vi er venner av Debbie.
Vil du havne i retten? La meg snakke litt med deg.
Holdningen din er et tillitsbrudd. Det er ulovlig i Nevada.
- Hva heter du? - Tony Pitzicatta.
- Tør jeg spørre om ditt navn, sir? - På førerkortet mitt.
Jeg har møtt Dem før. Jeg kan få dere inn, sir. Dere må stå bakerst.
Han slapp oss inn gratis, hvis vi lovet-
- å stå stille bakerst, og ikke røyke.
Mine damer og herrer, vi presenterer-
- den enestående, uforlignelige Debbie Reynolds!
God kveld, mine damer og herrer. Det er fantastisk å være her i kveld.
Hva er det som foregår?
Kom dere ut!
Vi forvillet oss inn i en tidskapsel.
Drittsekk! Jeg skal finne ut hvor du bor, og brenne ned huset ditt!
- Hva skjedde? - Jeg skal bombe det stedet en dag.
Her er det. De vil aldri kødde med oss her.
Hvor er eteren? Meskalinen virker ikke lenger.
Se her, ja.
Ja, hvorfor ikke?
Djeveleter.
En oppfører seg som en bygdefyllik i en irsk roman.
All motorisk kontroll går tapt. Uklart syn, sjangling, snøvling.
Hjernen lammes av skrekk, uten kontakt med ryggmargen.
En kan se hvordan en oppfører seg, men ikke kontrollere det.
Man vet at man må gi mannen to dollar for å få slippe inn.
Men når man kommer dit, går alt galt.
En sint mann dytter til en. Hva er det som skjer?
- Man hører seg selv mumle: - Bikkja knullet paven. Ikke min feil.
Eter er perfekt for Las Vegas. De elsker fylliker her. Ferskt kjøtt.
De sendte oss gjennom telleapparatet, og slapp oss løs innenfor.
Mine damer og herrer, gutter og jenter, gjester i alle aldre!
Bazooko Casino-sirkuset presenterer de flyende Fellinis!
Unnskyld...
En ruset person kan leve med å se sin døde bestemor med en kniv i kjeften.
Men ingen burde måtte se slikt som dette.
Sirkuset ville vært trendy underholdning -
- hvis nazistene vant krigen. Dette var det sjette riket.
Alle vinner, ingen er tapere!
Skyt piroger av puppene til en tre meter høy skallet lesbe!
Prøv denne maskinen!
Du får bildet ditt på en 70 m høy skjerm i sentrum.
For 99 cent til kan du snakke inn en melding. Si hva du vil!
Eterrusen gav seg. Syren var borte for lengst.
Men meskalinen virket fortsatt. God meskalin virker langsomt.
Den første timen venter man. Etter en halvtime til -
- forbanner man krypet som svindlet en. Og så...
Jeg liker ikke å si det, men dette stedet plager meg.
- Jeg får visst noia. - Tull.
Vi skal finne den amerikanske drømmen. Vil du gi deg nå?
- Vi har jo funnet hovednerven. - Det er det som gir meg noia.
Å, se! To damer knuller en isbjørn.
Ikke si slikt til meg. Ikke nå. Dette er min siste drink.
- Kan du låne meg penger? - Ikke mye.
- Jeg må dra. Forlate landet. - Ro deg ned.
Det går over om noen timer. Sett deg, for svarte!
Jeg mener det. Jeg kommer til å drepe noen.
Ja vel, jeg låner deg penger.
- Kan vi dra? Jeg vil bort herfra. - La oss betale regningen.
Reis deg sakte. Det blir nok en lang spasertur.
Fyr, sir?
- Får du betalt for å knulle bjørnen? - Hva? Hva?!
Hva var det han sa? Du bør passe på vennen din.
Frue, sir, barn... Dette burde dekke regningen.
Kom, så går vi ned og spiller.
- Dere holder jo aldri opp! - Hvor gikk han? Hvor gikk han hen?
- Når stopper denne tingesten? Stopp! - Den stopper ikke.
Ikke rør deg, du kommer tilbake. Hvor ble det av ham?
Slipp taket! Hopp av, som en kanin!
Kom igjen, hopp! Din feige tufs.
- Du falt av. Kom. - En idiot dyttet meg.
Bli her og end i fengsel, da. Jeg drar. Kom igjen, din skurk!
- Jeg skal ikke ha noe. - Så du det?
Noen sparket meg bak!
Trolig bartenderen, for det du sa til servitrisen.
Kyr vil drepe meg! Biseksuelle vil drepe meg.
- Hvor er heisen? - Ikke bruk heisen! Det er det de vil.
Fange oss i en stålkasse og føre oss ned i kjelleren.
Ikke løp! De skyter oss ved minste anledning.
Du kjører. Det er noe galt med meg.
Det er feil dør.
Dette er ikke stedet for psykedeliske stoffer. Dårlige vibber overalt.
Vi kom oss tilbake til rommet, men nøkkelen virket ikke.
- Jævlene har skiftet ut låsen. - Allerede?
De har vel ransaket rommet. Herregud, vi er ferdige.
Pass deg, pass deg!
- Lås alle dørene! - Det er ingen her.
Hvor kom denne nøkkelen fra?
- Den er Lacerdas. - Jeg tenkte vi hadde bruk for den.
- Til hva? - Så vi kan gå opp-
- og spyle ham ut av senga med brannslangen.
La stakkaren være. Han skulle legge seg tidlig.
Jeg visste det. Han tok dama mi.
Den lille, blonde fra filmteamet?
- Tror du han tok henne bakfra? - Du kan le, du.
- Han limer nok igjen øynene hennes. - Dere hvitinger er alle like.
- Herregud, hvor fikk du den fra? - Romservice leverte den.
Jeg måtte ha noe å skjære opp lime med.
- Lime? Hvilken lime? - De vokser ikke i ørkenen.
Den drittsekken. Jeg skulle drept ham da jeg hadde sjansen.
Han har henne! Han har dama mi.
Jeg husket jenta. Vi hadde trøbbel med henne i heisen tidligere.
Advokaten min dummet seg ut.
Du må være en deltaker.
Hun snakker til deg.
- Hvilken klasse er du i? - Klasse? Hva mener du?
Hva kjører du?
Du skjønner, vi filmer løpet for en tv-serie.
- Kanskje vi kan bruke deg? - Å, bruke meg? Jeg kjører...
Jeg tenkte: "Milde Maria, nå kommer det."
De svære greiene. De virkelig svære.
- Vincent Black Shadow. Fabrikklaget. - Pissprat.
- Hva? - Pissprat.
Jeg tror det er... Flytt deg. Det er en uvitende tomskalle her.
Din bleikfis. Jeg burde banke deg.
- Har du fyr? Ikke det? - Nei.
Du stoler ikke på meg, hva?
- Tørk av deg fliret. - Det er greit, jeg kjenner dem.
Vil du imponere henne? Prøv deg på meg, da.
Å, helvete...
Politiet kommer. Politiet kommer for å ta deg!
Gi meg nøkkelen, for svarte!
- Kom an. - Legg fra deg kniven.
Den ligger i lomma.
Fy flate! Dette er alvor.
Den jenta forstod meg.
Hun er forelsket i meg. Blikkontakt, mann.
Vi går opp og kastrerer ham. Jeg tar skylden.
La den idioten være.
Har du gjort en avtale med ham? Fikk du ham interessert i henne?
Hør her. Du bør legge fra deg den kniven.
Ta deg sammen. Jeg går og vasker bilen.
Man lærer av å omgås rusede folk at man kan snu ryggen til en mann, -
- men snu aldri ryggen til et stoff. Særlig ikke når det har jaktkniv.
Hva hadde jeg her å gjøre? Hva var meningen med denne turen?
Ravet jeg bare rundt i en rus, eller var jeg her for å jobbe?
Hvem er disse menneskene? Disse fjesene? Hvor kommer de fra?
De ser ut som karikerte bruktbilselgere fra Dallas.
Og det er mange av dem klokken halv fem søndag morgen.
Ute etter den amerikanske drømmen om storvinneren -
- på vei ut fra kaoset før morgengry i et muggent Vegas-kasino.
- Nå får vi se. - Snurr hjulet, snurr hjulet.
Gjør meg rik, veldig rik.
- Nummer ti. - Drittsekk.
Nei, slapp av. Lær å nyte tapet.
Det er jo rene syndfloden her. Ikke rør den. La den være!
Herregud.
- Spiste du all syren? - Stemmer. Musikk!
Vi bør ha Torazin i vesken, ellers er du i trøbbel.
Sett på båndet!
- Hvilket bånd? - Jefferson Airplane, "White Rabbit".
Du er fortapt. Jeg drar om to timer. De vil banke deg med batonger.
Ja vel, jeg skal gjøre det! Gjør meg en siste tjeneste.
Gi meg to timer, det er alt. To timers søvn før i morgen.
- Det blir en tøff dag. - Du skal få all den tid du trenger.
- Du vil ikke ha støt. - Stikk av.
Hjelp! Hjelp meg!
Herregud, han tar livet av seg!
Ikke rør den! For helvete, mann.
Tilbake, din tosk!
Jeg må høre den igjen. Når den kommer til det fantastiske stedet...
Når kaninen biter hodet av seg...
Skal du kaste radioen oppi badekaret for meg.
Du er sprø. Det vil blåse deg gjennom veggen. Du dør på ti sekunder.
- Jeg må forklare det etterpå. - Pissprat.
Ikke kødd med meg. Jeg er Ahab.
Herregud.
Sett deg! Sett deg ned igjen, ellers kjører jeg den i halsen på deg.
Ikke tving meg til å bruke denne.
Ja vel. Det er vel den eneste løsningen.
La meg se om jeg har skjønt det. Du vil at jeg skal-
- kaste denne i karet på høydepunktet av "White Rabbit"?
Jeg begynte å tro at jeg måtte få en stuepike til å gjøre det.
Nei da, jeg skal gjøre det. Hva har man venner til?
Er du klar?
Lukk øynene. Flink gutt.
- "White Rabbit"! - Vær stille, for pokker!
Høyere, mann. Høyere!
Greit. Lukk øynene nå.
Ti...
Ni... Hundre og elleve! Syttito!
Tre!
Jeg må sove.
Tåregass! Vil du ha tåregass?
- Du ville gjøre det, også. - Hvorfor ikke?
Du ville at jeg skulle drepe deg. Nå vil du drepe meg.
- Jeg burde ringe politiet! - Så sint du er.
- Ingen vits i å ringe purken. - Jeg har ikke noe valg.
Jeg våger ikke å sove når du er full av syre og vil skjære meg opp.
Hvem har sagt noe om å skjære deg opp?
Jeg ville bare skjære en "Z" i pannen din.
Legg deg i karet. Ta noen piller og ro deg ned.
Røyk litt gress, sett et skudd. Gjør hva du vil, men...
La meg få sove, vær så snill.
Reis deg, din jævel! Opp med deg!
Vel, jeg... Jo.
Du må jobbe. Fy flate, så kjedelig.
Din skabbete advokatkjøter. Jeg har en doktorgrad i journalistikk.
Ikke la meg holde deg våken.
Vasker du underbuksene dine noen gang? Vask dem, for pokker!
Syren gikk til hodet på ham. Neste fase ville bli-
- et intenst, selvbeskuende mareritt. Fire timers avmektig fortvilelse.
Og stoff.
Glem marerittet på badet.
Bare enda en flyktning fra "kjærlighetsgenerasjonen".
Min advokat aksepterte aldri, slik andre rusmisbrukere gjorde, -
- at man kan bli høyere uten stoff enn med.
Det gjorde ikke jeg heller.
1965. "Syrebølgen"i San Francisco.
Jeg husker en kveld på et sted kalt "Matrix". Der var jeg...
Milde Maria, der er jeg jo!
Fy søren!
Jeg var et offer for stoffkulturen. En frik som spiste det jeg kom over.
Vil noen ha LSD?
Jeg har alt som skal til.
Jeg trenger bare et sted å selge den.
Jeg ville ta halvparten først, men sølte resten på skjorten min.
Hva er problemet?
Vel, alt det hvite på skjorteermet mitt-
- er LSD.
Med litt flaks ville livet hans være ødelagt. Han ville tro -
- at på alle yndlingsbarene hans stod menn i røde skjorter -
- og fikk utrolige rusopplevelser han aldri ville få vite om.
Underlige minner om natten i Las Vegas.
Har det gått fem år? Seks? Det virker som en evighet.
Et slikt høydepunkt som aldri kommer igjen.
San Francisco midt på sekstitallet var noe spesielt å være en del av.
Men ingen forklaring, ord, musikk eller minner kan formidle -
- følelsen av å være der, leve på den tiden og det stedet.
Hva det nå enn betød.
Det var galskap overalt, til enhver tid.
Det kunne fly gnister når som helst.
Vi hadde en fantastisk følelse av at det vi gjorde, var rett. At vi vant.
Det tror jeg var holdepunktet.
Følelsen av uunngåelig seier over det gamle og onde.
Ikke i militær forstand. Vi trengte ikke det.
Energien vår ville seire. Vi hadde drivkraften.
Vi surfet på en høy, fantastisk bølge.
Nå, mindre enn fem år senere, -
- kan man se vestover fra Las Vegas.
Og med de riktige øynene kan man nesten se høyvannsmerket.
Stedet der bølgen tok slutt og trakk seg tilbake.
Romservice!
- God morgen, sir. - Hva vil du?
- Hva vil du? Kom deg ut! - Romservice...
Du er på feil rom. Kom deg ut herfra. Jeg har pistol. Den er ikke min.
- De må signere regningen... - La gå. Kjapp deg.
Stå helt stille.
Ikke si det til noen.
Beslutningen om å flykte kom plutselig. Eller kanskje ikke.
Kanskje jeg planla det hele tiden. Ventet ubevisst på riktig øyeblikk.
Regningen hadde nok betydning, for jeg kunne ikke betale den.
Vi hadde brukt mellom 29 og 36 dollar i timen, 48 timer i strekk.
Utrolig. Hvordan kunne det skje? Men da jeg stilte spørsmålet, -
- var ingen der til å svare. Den råtne advokaten min var borte.
Han må ha været problemer.
En "Z"?
Panikk. Den krøp oppover ryggen min som en begynnende syrerus.
Den fryktelige virkeligheten gikk opp for meg.
Jeg var alene i Las Vegas, forskrudd av stoff, -
- uten penger og uten artikkel. Og i tillegg til det-
- hadde jeg en gigantisk hotellregning å ta meg av.
Jeg visste ikke engang hvem som vant løpet. Kanskje ingen?
Hva ville Horatio Alger gjort?
Behold roen. Jeg er en relativt respektabel borger.
Langt rulleblad, kanskje, men jeg er ikke farlig.
Heldigvis hadde jeg pakket såpen og grapefrukten i bilen tidligere.
- Det gjaldt bare å unnslippe. - Vent litt! Ta denne.
- Mr. Duke! - Å, søren.
- Vi har sett etter deg. - Spillet var slutt. De tok meg.
Mange gode bøker er skrevet i fengsel.
Unnskyld, sir?
Et telegram til deg. Vel, ikke til deg. Til en ved navn Thompson.
Men det står "c/o Raoul Duke".
- Sier det deg noe? - Ja, mange takk.
Thompson står ikke i boken vår. Jobber han for deg?
Ja, jeg skal gi det til ham.
Dr. Gonzos signatur forvirret oss, siden vi visste at han var her.
Du gjorde det rette. Prøv aldri å forstå pressens beskjeder.
Vi bruker koder, særlig dr. Gonzo.
Si meg...
- Når vil han være våken? - Hva mener du?
Sjefen, Mr. Heem, vil gjerne møte ham. Ikke noe uvanlig.
Mr. Heem liker å møte storkundene våre personlig.
- Håndhilse på dem. Du vet... - Så klart, men hvis jeg var deg, -
- ville jeg la doktoren være i fred til etter frokost.
Å, herregud!
Men vil han være tilgjengelig senere i dag?
Hør her. Telegrammet er snudd på hodet.
Det er fra Thompson, ikke til ham. Jeg må dra. Jeg må rekke løpet.
- Løpet er jo avsluttet. - Ikke for meg.
- La oss spise lunsj sammen! - Ja, la oss det.
Herregud! Svære bølger av paranoia. Galskap.
Frykt og avsky. Utålelige vibber på dette stedet.
Det gjaldt å komme seg bort. Purken nærmet seg. Jeg luktet dem.
En siste tjeneste, Herre. Gi meg fem timer til før jeg blir slått ut.
La meg kvitte meg med bilen og komme meg ut av ørkenen.
Din onde kjøter! Dette er din skyld.
Ta vare på meg, Herre. Hvis ikke får du meg på samvittigheten.
- Kjør til siden! - God morgen, hvordan går det?
Det går bra med meg.
Ikke mange vet å hanskes med trafikkpolitiet.
En vanlig fører får panikk og kjører til siden.
Det er feil. Da vil politimannen se ned på en.
Få ham til å jage deg. Han følger etter.
Men han vet ikke hvorfor du blinker til høyre.
Du signaliserer at du kjører til siden.
Det tar ham tid å innse at han vil måtte svinge i høy fart.
Men du vil være klar for g-kreftene og det kjappe fotarbeidet.
Hei, står til?
Hva i svarte tror du at du driver med?
- Få se førerkortet. - Selvsagt. Vær så god.
Å, du store.
Det er meg, ja.
Kan jeg få den?
Jeg visste at jeg satt i klisteret.
To kasser øl, en kurv med grapefrukt, T-skjorter og håndklær, lyspærer...
- Forstår du hva du gjorde? - Ja, jeg er skyldig. Jeg vet det.
Jeg visste at det var ulovlig. Jeg er en forbryter. Bare se på meg.
- Du har en merkelig holdning. - Kanskje det.
Jeg har på følelsen at du bør ta en lur.
Det er en rasteplass lenger framme. Kjør dit og få deg noen timers søvn.
Det hjelper ikke. Jeg har vært våken for lenge, tre-fire døgn.
Hvis jeg sovner nå, er jeg borte i tjue timer.
- Hvorfor har du to kasser såpe? - Jeg vil holde meg ren.
Nå skal du høre: Jeg skriver opp at jeg stoppet deg-
- for å ha kjørt for fort. Jeg bad deg kjøre til rasteplassen... Stopp!
Jeg bad deg kjøre til rasteplassen. Det er dit du skal, ikke sant?
Og ta en god blund.
- Er det forstått? - Vel...
Hvor langt er det til Baker? Jeg håpet å stoppe der til lunsj.
Utenfor mitt område. Grensen er 3,5 km forbi rasteplassen.
- Greier du deg så langt? - Jeg skal prøve.
Jeg har lenge villet dra til Baker. Jeg har hørt mye om det.
De har ypperlig sjømat der.
En sånn fyr som du bør prøve landkrabbe.
- Ypperlig sjømat. - Landkrabbe?
Ja, hvorfor ikke? Takk for tipset.
Se meg inn i øynene.
Er alt i orden?
Kan jeg få et kyss før du drar? Det er så ensomt her.
Jeg følte meg voldtatt. Purken utnyttet meg, -
- og nå skulle han le godt av det.
Han ventet at jeg ville sette kursen mot LA.
"Ja, konstabel, jeg stopper på rasteplassen."
"Jeg er takknemlig for sjansen du gir meg."
Ta deg sammen, mann. Hvis jeg raser av gårde mot L, A., tar han meg.
Nei, dette var ikke riktig tidspunkt for en duell.
Dette var Dødens dal.
Å, svarte! Herregud, det er ham. Å, gud!
Kom igjen, drittbil! Å, herregud, jeg må bort herfra!
De har meg. Jeg er fanget i et veikryss som heter Baker.
Jævlene nærmer seg. Jeg blir jaget som et dyr.
- Du høres paranoid ut. - Jeg trenger advokat!
- Fikk du ikke telegrammet mitt? - Hvilket telegram? Du skal få bank.
Du skal være i Vegas. Jeg leide en suite på Flamingo hotell.
Du skal dekke landskonferansen for statsadvokater.
Jeg har bestilt rom. Alt er ordnet.
Hva i helvete gjør du ute i ørkenen?
Ingenting. Det er bare en spøk. Jeg sitter ved bassenget på Flamingo.
Med en telefon fra kasinoet. Jeg har ubegrenset kreditt.
Ikke våg å komme hit, drittsekk. Utlendinger er uønskede her.
Slik virker verden. All energi flyter etter Den store magnetens vilje.
Jeg var en tosk som prøvde å trosse ham. Jeg skulle tilbake til Vegas.
Jeg hadde ikke noe valg.
Jeg måtte kvitte meg med bilen. Den var for gjenkjennelig, -
- særlig for politiet. Heldigvis var kredittkortet mitt gyldig ennå.
Dette var en bedre bil. Spesialutstyr verdt 10 000 dollar.
Bakvinduene spratt opp som frosk av en dam full av dynamitt.
Dashbordet var fullt av lys og målere jeg aldri ville forstå.
Skulle purken samles i Vegas, burde stoffkulturen også være representert.
Og det var noe tiltalende ved å svindle et Las Vegas-hotell, -
- for så å ta inn på et annet. Med tusen høytstående politifolk.
- Hvorfor ikke? Være midt blant dem. - Velkommen til Flamingo hotell, sir.
- Sir? - Hei. Alt i orden.
Jeg ankom på et ubeleilig tidspunkt.
HVORFOR FÅR IKKE STOFFMISBRUKERE VITE DETTE?
Jeg er en politisjef fra Michigan. Jeg har et postkort her.
- Det står at jeg har bestilt rom. - Beklager, De er for sent ute.
Reservasjonen er flyttet til...
Moonlight motell ved Paradise Boulevard.
- Vi har betalt for rommet! - Det er bare seksten kvartaler unna.
- Det har basseng, badstue... - Hør her, din homo!
Jeg vil snakke med sjefen. Nå! Jeg er lei av pisspratet ditt.
- Jeg beklager så mye, sir. - Slipp meg!
Skal jeg ringe en drosje?
Jeg hørte hva resepsjonisten egentlig sa:
Hør på meg, kjøtthue! Jeg har blitt skjelt ut av-
- av temmelig mange ilske, regelfikserte politimenn.
Nå er det min tur.
Dra til helvete, konstabel. Her bestemmer jeg.
Jeg vil ikke avbryte, men kan jeg bare smyge meg forbi?
Jeg er Raoul Duke. Min advokat bestilte et rom til meg.
Duke, Raoul. Selvfølgelig, sir.
Bagasjen min ligger i den hvite Cadillac-kabrioleten.
La meg få "Wild Turkey"-bourbon, rom, litt is og...
- Noen båter lime. Hva tror du? - Det går fint.
Overlat alt til oss. Og ikke nøl med å ringe meg. Sven.
Greit, Sven. Mange takk.
Ja, jeg vet det. Det er fælt. Men det går over.
Ser dere siden. Ikke rør den. Ha det bra, Sven.
Se hva du har gjort!
Vi ville ikke bodd her om du så tryglet oss om det!
Hjem, kjære hjem. Hva slags dritt...
Hva i helvete?! Hold opp! Hun biter av meg beinet!
- Din avskyelige gris. - Jeg kan ikke for det.
Dette er "Lucy in the Sky with Diamonds".
Lucy, ta det med ro. Husk hva som skjedde på flyplassen.
Hold opp nå. Det er klienten min, Lucy.
Mr. Duke, den berømte journalisten.
Han betaler for suiten. Han er på vår side.
Han elsker kunstnere.
Lucy maler portretter av Barbra Streisand.
- Ikke sant? - Jeg tegnet dem av fra tv-en.
Gjorde du? Hun har kommet helt fra... Hva heter den byen?
- Montana. - Montana! For å gi disse til Barbra.
Vi skal møte henne på Americana i kveld.
Jeg trengte fred og ro. Et hvilested.
Jeg regnet ikke med å finne advokaten min, i full gang med en syk flørt.
De har vel kjørt inn bilen nå.
Så, kan ikke...
U-dod og eg-joj å-gog og ente-hoh...
Akene-sos ut av ilen-bob.
Jo visst. Vi henter sakene.
Vi kommer snart tilbake, Lucy.
- Få et kyss, da. - Nei!
Hvorfor ikke? Nei vel, da.
Ikke ta telefonen.
Gud velsigne deg.
- Hva er planen din? - Plan?
- Barnet på soverommet. - Å, Lucy! Jeg møtte henne på flyet.
Hun er fanatisk religiøs. Jeg gav henne en pille før jeg skjønte det.
- Hun har aldri drukket, engang. - Det ordner seg.
Vi holder henne dopet og byr henne frem. Hun er perfekt.
De gir sikkert femti dollar hver for å få banke og knulle henne.
Vi gir henne et motellrom og henger Jesus-bilder overalt.
Lar dem gjøre som de vil med henne. Hun er sterk, hun tåler det.
Jeg vet at du er syk, men jeg ventet ikke å høre deg si slikt.
- Din skitne jævel. - Ren økonomi. Hun passer perfekt.
- Vi kan tjene en tusenlapp om dagen. - Ikke snakk slik.
Hun greier fire på en gang. Det blir to tusen om dagen. Kanskje tre.
Hva om jeg banker livskiten ut av deg?
- Vil du føle deg bedre da, drittsekk? - Om noen timer vil hun være-
- nykter nok til å få raserianfall når hun vagt husker-
- at en ond samoaner forførte henne, gav henne sprit og LSD, -
- halte henne med til et hotell og trengte inn i henne-
- med sitt bankende, uomskårne lem.
- Så stygg du er. - Sannheten gjør alltid vondt.
Det er så...
Gud hjelpe henne.
Du ender i gasskammeret for dette.
Selv om du rømmer, vil de utlevere deg til Nevada for voldtekt.
- Hun må bort. - Søren.
Det lønner seg visst ikke å være hjelpsom nå for tiden.
Americana hotell? Jeg vil bestille et rom til... niesen min.
Dere må behandle henne pent. Hun er kunstner, og... Stikk av!
Hun kan virke overspent. Hovedoppgaven hennes er om...
Barbra Streisand. Etternavnet hennes?
Det vil jeg helst ikke si. Broren min er politiker.
Jeg følte meg som en nazist, men det måtte gjøres.
Ja vel. Fint. Ha det bra.
Lucy var livsfarlig for oss begge.
Alt vi kunne gjøre, var å bli kvitt henne, og håpe at hun ikke husket.
Du får ti dollar ekstra. Sørg for at hun kommer trygt frem.
Det var det.
Kjør sakte. Vi vil ikke tiltrekke oppmerksomhet.
La oss finne en sjømatrestaurant. Jeg har så lyst på laks.
Vi kommer for sent. Vi må gå nå.
Forbannede meskalin. Kan de ikke lage den litt mindre ren?
Velkommen til den tredje landskonferansen-
- om narkotika og farlige stoffer.
La meg presentere mannen som vil vise oss denne svulsten i Amerikas hjerte:
Doktor L. Ron Bumquist!
Jeg så slike i "Easy Rider", men trodde ikke de fantes. Ikke så mange.
- De er hyggelige når man kjenner dem. - Kjenner? Jeg har dem i blodet.
Ikke si det ordet. Du hisser dem opp.
Det er best hvis vi alle kan forsøke å forestille oss-
- hvordan det er inne i misbrukerens besatte hjerne.
For eksempel: En narkotikaslave...
Kaller sneipen av en "rev" for en "kakerlakk" fordi...
Den ligner på en kakerlakk.
Hva søren snakker de om? En må være høy på syre for å tro noe slikt.
Legg merke til at jeg skiller mellom-
- fire atskilte tilstander i marihuana-samfunnet.
Det er "kul", "groovy", "hipp" og "streit".
Han er splitter pine gal. Dette er et mareritt.
Hvis han lærer hva som er "på gang", kan han rykke opp ett trinn-
- og bli "hipp".
Hvis han lærer seg å godta det som er "på gang", -
- blir han "groovy".
"Groovy".
Etter det kan han ved egen hjelp oppnå status som "kul".
- Han kan bli "en kul kis". - Doktor Bumquist?
Tror De at antropologen Margaret Meads underlige oppførsel-
- kan skyldes marihuana-avhengighet?
Det kan jeg nok ikke svare på. Men jeg kan si deg-
- at hvis Margaret Mead, i sin høye alder, røykte gress...
Så ville hun fått litt av en tripp!
Dette er bare vås. Jeg går ned til kasinoet.
Takk. Tusen takk. Takk for at jeg fikk komme.
NARKOTIKAENS UHYGGELIGE SPØKELSE
Lær narkotikaslaven å kjenne! Livet ditt kan avhenge av det.
Solbriller skjuler øynene hans, men knokene er hvite av anspenthet.
Og han vil runke uavbrutt hvis han ikke finner noen å voldta.
Han sjangler og babler. Han har ingen respekt for politiet.
Narkotikaslaven frykter ingenting.
Han angriper, uten grunn, med alt han har. Inkludert ditt eget våpen.
Unnskyld meg.
Beklager. Får jeg komme forbi?
Å, herregud.
Hallo, Mr. Duke. Det er en beskjed til deg. Ring Lucy.
- Americana hotell, rom 1600. - Å, faen.
Lucy har ringt.
- Hva? - Lucy har ringt.
Lucy har ringt!
De to på tiltalebenken gav meg LSD og tok meg med til hotellet.
Jeg vet ikke hva de gjorde, men det var fryktelig.
- Hva gav de deg? - LSD.
Kastrer dem! To ganger!
- Hvor er revolveren min? - Aner ikke.
Ikke dra fra meg. Hva har du gjort med revolveren min?
- Rommet står i mitt navn. - Uflaks for deg.
Ja vel, for svarte!
Du har rett, hun er mitt problem. Jeg skal ta meg av det.
- Dette har gått for langt. - Jeg skal tenke på det. Slapp av.
La meg fikse dette.
- Hvor er skoene mine? - Americana hotell. Rom 1600, takk.
Som advokat rår jeg deg til å ta litt av flasken i barbersakene mine.
Du trenger ikke så mye. Bare en liten smak.
Kom med den, da. Å, der er den.
- Hva er dette? - Det får rent meskalin til å ligne-
- ingefærøl.
- Det er adrenokrom. - Adrenokrom?
Hallo? Hei, Lucy. Takk og lov.
Det er meg. Nei, jeg lærte ham en lekse han aldri glemmer.
Nei, han er ikke død. Men han plager ingen på en stund.
Jeg lot ham være igjen der ute. Jeg sparket ham og slo ut tennene hans.
For noe fryktelig å si til en med hodet fullt av syre.
Vi har et problem. Han forfalsket en sjekk i ditt navn.
Dere blir ettersøkt, begge to. Man skal ikke skue hunden på hårene.
Noen mennesker er bare råtne.
Du bør i alle fall ikke ringe hit.
De kan spore samtalen og ta deg. Jeg skal flytte til Tropicana.
Jeg vil bruke et annet navn. Du skal få vite hva det er.
Jeg må legge på. De avlytter sikkert telefonen.
Ja, det er fælt, men det er over nå...
Herregud, det er noen utenfor. Noen står utenfor.
Nei, jeg er uskyldig! Det var Duke!
Det var han som gjorde det!
Ikke sett den på meg!
Det var det.
Nå bør vi ikke høre mer fra Lucy.
Hun prøver nok å rømme via søppelsjakten nå.
Vet du hva vi trenger? Opium.
Jeg segnet om på sengen. Oppvisningen hans skremte meg.
Jeg trodde at han hadde tørnet og innbilte seg at han ble angrepet.
Men det var stille i rommet igjen.
- Hvor fikk du dette fra? - Det er helt rent.
- Hva slags klient fikk du dette fra? - En satanist-frik.
Det er bare én måte å utvinne dette på.
Fra adrenalinkjertelen til et levende menneske.
Jeg vet det. Han hadde ikke penger å betale med.
Han tilbød meg menneskeblod. Sa det ville gjøre meg høyere enn noe annet.
Jeg sa at jeg heller ville ha noen gram adrenokrom.
Eller kanskje en fersk adrenalinkjertel å tygge på.
Jeg kjente virkningen allerede.
Det føltes som en blanding av meskalin og amfetamin.
"Kanskje jeg burde svømme en tur, " tenkte jeg.
Han var tiltalt for barnemishandling. Han sverget at han var uskyldig.
"Hvorfor skulle jeg ta barn? De er for små."
Hva kunne jeg si? Selv en varulv har krav på forsvar.
Jeg våget ikke å nekte.
Han kunne tatt en brevåpner og prøvd å fjerne konglekjertelen min.
- Skjønner du? Helt vilt. - Ja, hvorfor ikke?
Vi burde skaffe litt av det. Ta en håndfull og se hva som skjer.
Litt hva?
- Konglekjertelekstrakt. - God idé.
Litt av det stoffet gjør deg til et tilfelle fra et medisinsk leksikon.
- Flotte pupper, mann! - Hodet ditt blir som en vannmelon.
Du legger på deg 50 kg på to timer, får klør og blødende vorter.
Og så merker du at seks svære, hårete bryster vokser på ryggen din.
- Fantastisk! - Du blir blind.
Kroppen din blir til voks. De må legge deg i en trillebår.
Når du roper på hjelp, vil du høres ut som en vaskebjørn.
Jeg prøver nesten hva som helst, men jeg rører ikke konglekjertel.
Fortell ferdig historien! Hva skjedde? Hva med kjertlene?
Herregud, det stoffet gikk til hodet på deg. Du eksploderer jo snart.
Kunne du ikke bare... Dytte meg uti bassenget?
Hvis du går i bassenget nå, synker du som en stein.
Du tok for mye. Du tok altfor mye.
Ikke stritt imot. Du vil få hjerneblødning.
Du vil smuldre opp og dø.
... og fortsette å drepe uskyldige.
Millioner av menneskers håp om fred vil bli kvalt.
Så til dere, det store, stilltiende flertall...
Oppofrelse, oppofrelse, oppofrelse...
Hva slags psykotisk jævel ville spille den sangen akkurat nå?
Da jeg kom til meg selv, var bakgårds- atmosfæren i suiten råtten -
- og utrolig illeluktende.
Hvor lenge hadde jeg ligget der?
Spor etter vold. Hva hadde skjedd?
Det var spor etter inntak av alle rusmidler oppfunnet siden 1544.
Å, Debbie! Takk og lov.
Hva slags stoffmisbruker trengte skall av kokosnøtter og melon?
Kunne de uspiste pommes frites-ene og ketsjupdammene forklares?
Kanskje det. Men hvorfor så mye sprit?
Og pornobildene, tilklint med sennep lik en hard, gul skorpe?
Dette var ikke spor etter en vanlig junkie. For vilt og aggressivt.
- Hold hendene så jeg kan se dem. - Å, herregud!
Hold hendene så jeg kan se dem. Hold hendene så jeg kan se dem!
Stygge minner og dårlige flashbacks. Ta deg sammen. Behold fatningen.
Hvor mange netter og underlige morgener hadde dette pågått?
Noe fælt hadde skjedd. Jeg var sikker.
Hvem er det?
Det er jo meg!
- Nei, jeg er bare stuepiken! - Hva i helvete?!
Hun må ha brukt universalnøkkel. Jeg pusset skoene da hun snek seg inn.
Jeg er stuepiken!
- Nei, du er involvert. - Narkotikabanden.
Du må ha visst om den. Hvorfor tror du vi er her?
Jeg vet at dere er politimenn, men trodde dere var på konferansen.
Jeg ville bare gjøre rent. Jeg vet ikke noe om narkotika.
Ikke si at du aldri har hørt om Grange Gorman.
- Jeg har aldri hørt om det, æresord. - Kanskje hun snakker sant.
Jeg sverger på det. Jeg sverger.
- Kanskje hun kan hjelpe oss. - Hva som helst.
- Jeg hater narkotika. - Vi også.
- Hyr henne og se hva hun finner ut. - Kan du greie det?
En telefon om dagen. Ikke bry deg om de virker uforståelige.
- Vil dere betale meg for det? - Riktig. Men sier du det til noen, -
- havner du i fengsel for resten av livet. Hva heter du?
- Alice. - Bevis det! Greit.
- Bare ring og spør etter Alice. - Ja vel, Alice.
Du blir kontaktet av overbetjent Rock. Arthur Rock.
Han utgir seg for å være politiker. Du vil kjenne ham igjen.
Han vil betale deg i kontanter, 1 000 dollar den niende i hver måned.
- Jeg gjør hva som helst for det! - Mange andre, også.
"En hånd vasker den andre."
- Du skal svare: "Jeg frykter intet." - "Jeg frykter intet."
- En gang til! - "Jeg frykter intet."
Trivelig å møte deg.
Ikke gjør rent her inne. Legg håndklær og såpe utenfor døren.
- Så unngår vi flere slike små uhell. - Som dere vil, mine herrer.
Gudskjelov at det finnes ordentlige mennesker.
Fryktelig nonsens. Splintrede minner dukker opp i tidståken.
Bare spill båndet.
Dette er den amerikanske drømmen. Vi sitter på hovednerven nå.
Eieren ville rømme med et sirkus som liten. Nå eier han sirkuset.
- Dette er raske penger. - Ja, den amerikanske drømmen oppfylt.
- Rene Horatio Alger-historien. - Ja, velkommen til Lykkeland.
Hør, la oss snakke forretninger. Hvor mye skal du ha for apen?
- Hvor mye har du? - Hvor mye ville du tatt for apen?
- Vent her, jeg kommer tilbake. - Galskap! Det var helt uforståelig.
Jeg var desperat etter fakta.
Å, gud! Her kommer en liten, gammel mann. Unna vei!
Hva er det som foregår? Hvor er apen?
Han angrep en mann og bet hodet av en bartender. Politiet tok ham.
Er det din bil?
- Jeg vil ha den apen. - Det er for mange dyrehager.
- Stopp dem! - Dere forstår ikke.
- Bilen eies av Verdensbanken. - Man kan ikke ha sirkus uten telt!
- Taket sitter fast. - Noe er galt med motoren.
Vi er alle stormryttere. Du kan ikke gjøre slik!
Dere stemte på Hubert Humphrey og drepte Jesus!
Vi hadde grunn til å tro at vi ville få trøbbel, at vi gikk for langt.
Muligheten for fysisk og mentalt sammenbrudd-
- er til stede. Djevelen får ingen sympati.
Husk det. Kjøp billett...
Og sett deg på.
Hei, vil dere kjøpe heroin?
- Hei, hvitinger. For faen! - Kjør fra dem.
Jeg vil bare selge litt rein heroin. Det er ordentlige saker!
Jeg har nettopp kommet hjem fra Vietnam.
Jeg vil bare selge deg heroin.
For helvete, din drittsekk! Kjør til siden, jeg skal drepe deg!
Å, søren.
La meg nå se...
Mentaliteten i Las Vegas er så primitiv -
- at store forbrytelser ofte blir oversett.
Man drar til nordre Las Vegas når man er uønsket i sentrum.
Kafeen "North Star" virket som et trygt fristed for oss.
Ingen plagsom prating. Bare et sted å hvile og omgruppere.
Jeg var ikke engang sulten.
Det var ingenting her som fikk meg til å være på vakt.
To glass vann med is.
To glass vann med is!
To.
Hun så ut som en utbrent Jane Russell-karikatur.
Det var definitivt hun som var sjefen.
Han gjorde det svært nonchalant, men jeg visste at freden ville bli brutt.
- Hva er dette? - En serviett.
Ikke prøv deg. Jeg vet hva det betyr, din hallik.
Det er navnet på en hest jeg eide før. Hva feiler det deg?
- Spørsmålstegnet var uthevet. - Hør her, din tosk.
Jeg må godta mye rart, men ikke fra deg, din latino-hallik.
Det er jo helt tydelig.
Betal regningen og forsvinn. Skal jeg ringe purken? Jeg ringer...
Å, søren.
Helvete.
Skal jeg ringe purken?
- Hvor mye koster sitronpaien? - Hun var vidøyd av skrekk, -
- men hjernen fungerte i overlevelsesmodus.
- Hvor mye koster den, sa du? - 35 cent.
For et bortkastet talent. Nei, vennen min. Hele paien.
Hele paien.
Hvor mye? Tre?
Fire?
Fem? Vi sier fem.
Jeg venter i bilen.
Synet av kniven vekket dårlige minner.
Øynene så ut som om strupen var kuttet over.
Hun var fremdeles lammet da vi drog.
Det var over nå. Vi hadde brutt alle levereglene i Vegas.
Svindlet de innfødte, skjelt ut turistene, skremt betjeningen.
Vår eneste sjanse var at vi hadde vært så ekstreme -
- at ingen myndighetspersoner ville tro på det.
Et kvarter på å kjøre advokaten min til flyplassen. Kunne vi klare det?
- Å, helvete. - Å, søren!
Å, gud!
- Du kjører feil vei. - Hold kjeft, feiten.
Stopp. Stopp, din tosk!
Sving til høyre her!
KJØR FORSIKTIG KOM SNART IGJEN
Søren, vi har kjørt oss vill.
Hva gjør vi på denne gudsforlatte veien?
Flyplassen er der, for svarte. Den er der borte!
Jeg har aldri kommet for sent til et fly ennå.
- Jeg setter deg av ved flyet. - Jeg får skylden for dette.
Tull og tøys. Si at du haiket, og jeg gav deg skyss.
- Din kjøter. - Kom deg ut, nå.
Hør her. Ikke godta noen dritt fra disse svina.
Hvis du får trøbbel, så husk: Du kan alltid sende et telegram.
Forklare situasjonen, ja. Noen skrev et dikt om det.
Sikkert lurt å gjøre, hvis man er en tomsing.
Der går han, en av Guds prototyper.
En hyperaktiv mutant som aldri ble masseprodusert.
For snål til å leve, og for sjelden til å dø.
Alle prøver bare å overleve nå. Slutt på energien fra sekstitallet.
Det var Tim Learys fatale feil.
Han solgte "bevissthetsutvidelse" uten å tenke på -
- den grusomme virkeligheten som ventet dem som tok ham på alvor.
Alle syre-frikene som trodde de kjøpte fred og forståelse.
Men deres tap er også vårt.
Leary drog med seg illusjonen om en livsstil han var med på å skape.
En generasjon av krøplinger, mislykkede søkere -
- som aldri forstod den gamle feilen ved syrekulturen:
Den desperate antakelsen om at noen, eller i det minste en kraft, -
- passer på lyset i enden av tunnelen.
Det fantes bare én vei til L. A.: US Interstate 15.
Full fart gjennom Baker, Barstow og Berdoo. Over på Hollywood Freeway, -
- og rett inn i glemselen. Sikkerheten. Anonymiteten.
En hvilken som helst frik, i frikenes rike.
Du forlater nå FRYKT OG AVSKY